Detta har hänt på Two and a Half Men...
- Jag tycker att du borde flytta in. - Det kan du glömma.
Jag flyttar in med Lyndsey. Vi ska bo ihop.
- Här är vi. Det slutliga farvälet. - Det får man hoppas på.
-Alan? -Melissa?
- Jag har saknat dig. - Träffar du någon nu?
- Nej. Du? - Nej.
Jag förklarar senare.
Oroa dig inte, jag flyttar ändå ihop med Lyndsey.
Detta är bara mitt kärleksnäste.
- Förlåt för att jag måste sticka. - Jag med.
Att du ska sticka alltså, inte jag.
- Varför skulle jag sticka? Jag bor här. - Kan vi göra det här igen?
Igen? Du kanske kan göra det igen, men män är annorlunda.
- Jag menar någon annan dag. - Visst, varför inte? Jag bor ju här.
- Hejdå. - Hej.
- Jag vet vad du kommer att säga. - Det tror jag inte att du gör.
Det var fel. Jag är otrogen mot Lyndsey. Jag Ijuger för Melissa...
Nej. Det jag skulle säga var att... du inte bor här.
- Du flyttade ut. - Inte officiellt.
Jag tog mig inte till hennes hus. På tal om det, jag måste dra.
Lyssna. Klantar du till det med henne så slutar det med att du flyttar hit igen.
Och du måste förstå en sak. Det kommer inte på fråga.
Jag förstår. Det var en galen impulsgrej, du vet.
En gammal tjej - en engångsföreteelse. Tekniskt sett en tvågångsföreteelse.
- Andra gången var i duschen. - Ja, det är ju där du har övat.
Du måste erkänna att detta är en väldigt underlig vändning.
För sju år sedan anlände jag till denna tröskel hjärtekrossad och ensam.
Och tjejerna strömmade ut från din Kazoo.
Titta på oss nu. Eleven har blivit en mästare.
Arrigato, sensei. (Tack, min lärare)
Varsågod, din gräshoppa.
- Lyndsey, är du här? - Varför dröjde det så?
- Jag var orolig. - Att säga adjö till Charlie visade sig-
- bli tuffare än jag förväntat mig. Han ville inte att lillbrorsan flyttade.
- Du skämtar. - Charlie må vara taggig och skorpig-
- på utsidan, men på insidan så är han mjuk och klibbig.
Som en kaktus fylld med pudding.
Jag är glad att du är tillbaks, för jag har en inflyttningspresent till dig.
-Åh, vad kul. Snälla, inte sex.
Sex.
Jag skickade ungarna på bio, så det är bara vi två hemma.
Så vi blir inte avbrutna. Bra...
Kom igen, slit upp din present.
Men vad sägs om att vi ägnar detta tillfälle åt dig?
- Är du inte sugen? - Jo självklart. Jag är ju en kille.
Killar är alltid sugna. Mmm, sex.
Vad sägs om att köra snabbt den första gången och långsamt den andra.
Andra gången...
- Slutet av en Era va, Charlie? - Jepp.
Från och med nu: Ingen bror, ingen brorson.
Bara ljudet från havet samt de ljuva rösterna från några prostituerade-
- som Ijuger om mitt gigantiska könsorgan.
Du vet hur man målar upp en bild.
Vad kan jag säga - jag har en poets hjärta.
Olycklyckligt nog så är det resterande utav dig en full skithög.
Skål.
Hallå?
Rör dig inte, andas inte.
Charlie? Berta? Där är ni ju.
Lyssna, jag vet att jag sa att det var en engångsgrej med Melissa,-
- men hon ringde och ville träffa mig och jag kunde inte motstå det.
- Kommer hon hit? - Det är här jag bor, så vitt hon vet.
- Kan du ursäkta mig en minut? - Visst.
Kom, vi pratar.
Är du galen?! Har du tappat förståndet?!
Jag vet att det är galet. Jag vet att min framtid finns hos Lyndsey-
- men jag och Melissa har så bra kemi. - Du kan inte fortsätta med det här.
Jag vet, senast jag var med Melissa fick jag fejka en orgasm med Lyndsey.
Va?! Hur fejkar man en orgasm?!
Jag fattar.
Snälla, jag ber dig.
- Det är Melissa. - Nej, Alan, detta slutar nu.
- Sista gången, jag svär. Har du Viagra? - Va?!
Inte för nu, utan för när jag åker hem till Lyndsey så vill jag ju inte...
- Åh vad jag har saknat dig. - Jag har saknat dig med.
Hej Charlie.
Jag känner en kille. 10 lax, så behöver du inte träffa "Zippy" igen.
10 lax?
Egentligen tar han bara 500 kr, resten går till mig.
- Alan, middagen står på bordet. - Kommer.
- Du är en duktig kock, Mrs. MacElroy. - Jake, kalla mig Lyndsey.
- Ska bli, frun. - Du är en sån gullegris.
Du kan lära dig utav honom.
- Sug. - Sug in det med en trumpinne.
Jag la märke till den gamla pipan i kappan. Det är en skönhet.
- Det var min farfars. - Det var längesedan de gjorde dem såhär.
Tjena grabbar, vad sägs om lite apelsinjuice till middagen?
- Är han påtänd? - Jag hoppas det.
Jag älskar män med pipa. Du borde köpa lite tobak till den.
Din pappa ska röka en död mans pipa.
Han fick då åtminstone inte hårpluggar och sånt som fin farsa fick.
Pojkar, behärska er eller så drar jag fram mitt ba-ba-ba-bälte.
Sätt dig ner, Alan. Ljust eller mörkt kött?
Jag tar ett... Ba-ba-ba-bröst.
- Var det där en imitation? - Det är Bing Crosby.
- Vem? - Bing Crosby. Den mörka killen med tröjan.
- Han brukade ha ett eget TV-program. - Det är Will Smith, ärthjärna.
Märkligt.
Vad fasiken?
Tjena, Charlie.
Är det inte trevligt - att äta tillsammans som en familj?
Det är det verkligen, mamma.
Efteråt kanske vi kan samlas vid brasan och sjunga en sång eller två.
Seriöst, Alan, det är inte roligt längre. Och kalla mig inte "mamma. "
Förlåt.
I detta hus så pratar vi inte i telefon medans vi äter middag.
Visst. En bra regel, men jag måste svara.
Hej, Charlie. Vad står på? Oj... är hon där nu?
Vad vill du att jag ska göra då?
Vi kommer alla att dö, Charlie.
Nej, skicka inte över henne hit.
Jag kommer på momangen. Ge mig ett par minuter.
Låt mig säga sig en sak. Det här är mitt hus också.
Vill jag prata i telefon, så gör jag det.
- Vad är problemet? - Gnäll inte på mig, kvinna.
- Vart ska du? - Kör en sväng och lugna ner mig...
Mamma.
Här har du.
Brukar inte Alan komma hem direkt efter jobbet?
- Vanligtvis. - Hoppas att det inte har hänt något.
Nä, så tur har jag inte.
-Hur kan du säga så? -Jag konstaterar bara faktum.
Charlie, jag är hemma. - Melissa? Vad fasiken.
Jag ville överraska dig, men du var så sen så vi började oroa oss.
Hon använder det kungliga "vi. "
Jag skulle ha kommit hem tidigare, men vi hade en... händelse på kontoret.
Vad hände?
- En patient försvann. - Herregud, dog någon?
Nej, inte försvunnen som i död.
- Mer typ, felplacerad. - Tack käre nån.
Alan? Jag undrar bara hur-
- en kiropraktor tappar bort en patient?
- Bra fråga. - Jag tyckte väl det.
Det är en äldre man som får tillskott av skolis... -
- som även är dement.
Så jag har spenderat den senaste timmen med att köra igenom Venture Boulevard-
- och letat efter en skjortlös, puckelryggad 80-årig man
Hittade ett par faktiskt. Men ingen av de var mina.
Så han finns fortfarande där ute?
- Har du ringt polisen? - Ja, Charlie, det har jag.
Vad sa de?
De tackade för min hjälp och bad mig att åka hem och låta de sköta sitt jobb.
Så här är jag - hemma.
Bättre sent än aldrig.
- Snälla, du har aldrig gett ALDRIG en chans. - Ursäktar du?
- Faktiskt. Jag trodde jag klargjorde det. - Okej, okej.
Melissa, vi kan inte fortsätta något mer.
- Jag håller med. - Gör du?
Jag tycker att jag borde flytta in hit till dig.
Hit?
Vi kan prata om det efter att vi har älskat.
Det kan ju fungera.
Jag ska bara hem och hämta lite saker. Jag är tillbaks på en liten stund.
Bra.
Det där börjar bli riktigt irriterande.
Gör mig en tjänst, prata mig igenom det här.
- Ursäkta mig? - Vad har du för strategi?
Förklara det för mig, Lucy!
Visserligen så kan jag ha överspelat min hand litegrann.
Lite? Du bor med Lyndsey och frågade Melissa om hon ville flytta hit.
Jag får jobba på det. Lyssna,-
- när Melissa kommer tillbaka så hitta på någon typ av ursäkt...
Typ "Jag körde igenom Venture Boulevard och letade en puckelryggad gamling"?
Inte mitt bästa ögonblick.
- Du är erfaren på sådana saker. - Nej, jag är erfaren av promiskuitet.
Det här är månggifte, och uppriktigt sagt så finner jag det väldigt osmakligt.
Så detta är osmakligt?
Killen som blev utkastad från Bangkok för sin moraliska uselhet-
- tycker att detta är osmakligt?
Det var ett missförstånd.
Jag hade ingen aning om att jag var en hotande art.
Inget jag gör kräver att jag sitter tio dagar i en karantän med-
- flertalet rabiessprutor.
-Hallå. -Mamma, tack för att du kom.
Din sarkasm är inte uppskattad, Charlie.
Seriöst. Du måste prata med Alan så han inte klantar till det med Lyndsey.
Vem är Lyndsey? Har du en flickvän?
- Han flyttade in till henne. - Flyttade du in till din flickvän?
Ja, och han är otrogen mot henne med hans exflickvän-
- och han erbjöd henne att flytta in hit.
Och när hade du tänkt berätta allt detta?
- Vi gör det just nu. - Jag får veta sist som vanligt.
Mamma, fokusera. Han flyttade ut.
Efter sju år med han och hans son så flyttade de och det måste förbli så.
Så Jake är också borta? Ingen tänkte på att ringa mig.
Som vanligt så är du bara värdelös.
Alan, det här får inte fortsätta.
Du måste välja mellan Lyndsey och Melissa och du måste välja nu.
Du har rätt.
Vad ska man göra?
- När började han röka pipa? - Jag vet inte. Det var något helt nytt.
- Det är antagligen Lyndsey. - Vem utav dem är Lyndsey?
- Den han flyttade ihop med. - Vad är felet med henne?
- Ensamstående mamma, en tonårsson. - Desperat alltså.
Som en guldfisk i en läckande påse.
Lyndsey säger förlåt till mig. Hon säger att hon gjorde fel.
- Om vad? - Vad spelar det för roll?
- Jag vann ett gräl mot en kvinna. - Just därför är hon den rätte för dig.
Gå till henne. Älska henne, ta hand om henne.
Ta henne för givet och behandla henne som skit tills hon hänger sig, bara du går!
- Melissa då? - Du måste avsluta det.
Du har rätt. Jag måste kliva fram och vara en man.
- Vad gör du? - Dumpar Melissa.
Med ett SMS?
Ja, men jag skriver dit en ledsen gubbe på slutet.
Jag antar att det är dags att åka hem och bekänna färg med Lyndsey.
Nej, inte bekänna färg. Om du nu inte sätter på Mr. Bubble.
Men jag vill inte bygga vårat nya liv tillsammans på en grund av lögner.
-Det vill du visst. -Lyssna på din mor.
Lita på mig, inget gott kommer fram då man avslöjar ett felsteg.
- Och hur vet du det? - Det avslöjar jag helst inte.
- Så du säger att när du var gift... - När började allt handla om mig?
- När vi föddes. - Påminn mig inte.
Min episiotomi kliar fortfarande.
Det jag menar Alan är att det inte är rättvist att lätta ditt samvete-
- genom att dumpa dina synder på kvinnan du älskar.
Ja, Alan, var inte självisk.
Vad nu då?
Melissa tog det inte så bra.
"Jag hatar dig, din dumma krukslugare"
Automatisk stavkontroll.
- Jag måste gå. - Hejdå.
Då var det problemet borta.
Så nu när han är borta, vad ska du då göra med ditt tomma rum?
Varför undrar du?
Jag tänkte bara att det vore trevligt att spendera denna helg på stranden.
Älskling, du skulle ha sett din min.
-Tack käre nån att du är tillbaka. -Förlåt för att jag stormade till.
Nej, du hade rätt.
Förlåt om jag har behandlat dig som en gäst i huset.
Det är lugnt, jag är van. Sju år med Charlie och ett dussin med Judith-
- och all tid med min mamma... Från och med nu är det här ditt hem.
Vill du prata i telefon vid middagen så får du göra det.
Säkert? Får jag hänga mitt "Årets Kiropraktor" plakat på väggen?
- I vardagsrummet? - Självklart. Vart du vill.
- Hos Charlie hängde den i badrummet. - Jag är inte Charlie.
Och jag är stolt över att du blev årets kiropraktor.
Inte det här årets, utan år 2002.
Efter det så införde de hårdare regler för röstningen.
- Fetaost då? - Vad är det med den?
- Jag gillar den. - Då köper vi den.
- Får jag ha den i kylskåpet? - Vart annars skulle du ha den?
Charlie fick mig att bevara alla mina produkter i källaren.
- Så hemskt. - Jag förlorade så mycket ost.
Älskling. Det här är ditt hem nu.
-Här får du ha ost vart du vill. - Får jag sjunga showlåtar i duschen?
- Fick du inte det för Charlie? - Nej, det var mamma.
Jag var tydligen feminin nog.
Så vitt jag vet så är du helt manlig.
Lyndsey. Du är för bra för mig.
- Du förtjänar det. - Jag kan inte leva med denna skuld.
- Jag måste erkänna en sak. - Vadå?
För ett par dagar sen sprang jag in i mitt ex, och vi hade mycket kemi.
- Och du hade sex med henne. - Låt mig berätta färdigt.
Nej.
-Jag hade inte sex med henne. - Varför känner du dig skyldig då?
Efter det att vi hade sprungit in i varandra-
- så började jag fantisera om henne.
- Fantiserade? Var det allt? - Ja.
- Ingen galet, bara missionären. - Gullet, alla fantiserar.
Varje gång jag tvättar bilen så föreställer jag mig själv-
- nerlagd över en tvålig BMW av en man med valkiga händer och som saknar visum.
Jaså? Varje gång?
Det är inte alltid en BMW. Vi går till sängs.
- Si, senorita. - Förstör det inte.
Fan.
- Vart är han? - Jag vet inte.
Jag ger dig en sista chans. Vart är han?
Jag är ledsen. Jag...
- Vad händer här då? - Hon knäade mig på pungen.
- Vad hade du gjort henne? - Inget
- Vad hade han gjort dig? - Han berättade inte vart hans bror var.
Jag kan inte. Jag är ingen råtta.
Vad kommer du att göra med Alan när du hittar honom?
- Det jag gjorde mot dig, fast värre. - Han är hos Lyndsey.
1182 Bonnie Meadow Drive. Sherman Oaks, ett stort blått hus.
Förlåt, Charlie.
Sluta gnäll.
På nåt sätt, så är jag säker på att det bara var en tidsfråga.
Jag funderade på att omvandla skrubben till ett litet näste.
- Du vet, typ en mansgrotta. - Gör som du vill, raring.
Säkert? Så jag kan köpa en plattskärm, kanske en bar?
Om det är vad som krävs för att få dig lycklig här.
Nu är det slutpratat. Låt oss älska i vårt hem.
O ja, vårat hem.
Luktar det bränt?
- Här har du. - Tack.
Hur mår du?
Jag tror hon slog min högra kula upp till mina revben...
Stackars liten. Vill du att morsan tar en titt?
- Nej, tack. - Jag har sett dem förr.
- Jag vet. - De hänger säkert lite längre ner nu.
Detsamma.
Touché, älskling.
Du kommer aldrig att tro vad som just hände.